![]() | Der er ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. (marts 2018) (Lær hvordan og hvornår man kan fjerne denne skabelonbesked) |
Klassificering (fra latin: classis = ”Klasse” + facere = ”lave”) bruges om det at sammenfatte genstande (konkrete eller abstrakte) til klasser, dvs. grupper eller mængder.
Klassificering udføres i alle områder af tænkningen, men inden for filosofien bruger man oftere udtrykket kategorisering, jf. de aristoteliske kategorier. Klassificering forudsætter enten abstraktion eller opstilling af et kompleks. I semiotikken kaldes disse tilgange henholdsvis ”klassedannelse” og kompleksdannelse”.
Klassificering er en forudsætning for begrebsdannelse og dermed i sidste instans for intelligens. Da man først kan foretage en ordnet bearbejdning efter at have klassificeret de reelle data, er klassificering også en central del af mange anvendelser inden for informatikken, som er den videnskabsgren, hvor man foretager videnskabelige undersøgelser af den automatiske klassificering som forudsætning for mønstererkendelse.
Ved enhver klassificering kan der opstå fejl på grund af forkert arbejdsmåde eller særegenheder ved de behandlede objekter. For at angive, hvor sikker man er i forbindelse med en gruppering, kan det anbefales, at man ledsager enhver afgørelse med en oplysning om, hvor pålidelig den er.